FIRE NUANCER AF BRUNT
Det skal være sjovt at leve.
Hvis der findes en gud, og den vil noget med os mennesker, -
- så er det vel ikke, at vi skal kede os.
I Matthæusevangeliet kapitel 16 siger Jesus:
"Hvad hjælper et menneske, hvis hun vinder verden, men taber sin sjæl?"
Nu skal jeg, frøken Bosse.
Det er da sjovere at vinde verden end at dø halvnøgen på en planke.
Tony...!
Det skal være sjovt at leve.
Far, der er nogle ting... Far, der er noget...
- Han er meget svag, Tony. - Det her er mellem mig og far.
Ja. Far?
Der er noget, jeg godt vil tale med dig om.
Hører du?
Du...?
Far? Du?
Jeg må hellere præsentere mig. Jeg hedder Sören H. Lindberg.
Jeg døde for 43 minutter siden.
Og jeg fortryder intet.
Han er død!
Alt, hvad jeg har lavet, har jeg lavet selv, og jeg fortryder intet.
Først og fremmest har jeg haft det sjovt.
Jeg er jo for helvede buddhist. Det er kun kroppen, der er død.
Jeg er fandeme ikke død.
Hvad skete der under kejseren af Kina?
Vasen skal drejes 45 grader, ellers er der frit udsyn fra venstre balkon.
- Men der var jo ingen balkon. - Det ved jeg.
Men det er ligegyldigt.
- Skal vi ikke tage det alvorligt? - Jo, skat. Undskyld.
Jeg synes, vi skal køre over Västervik i morgen.
Så kunne vi se, om min vinterfrakke er klar.
Jan-Erik, der er noget, jeg må fortælle.
Jeg var i Ahlens i dag efter Stefan Andhés seneste paperback.
- Ja? - Jeg fandt den ikke.
Men jeg mødte en fantastisk interessant mand.
Jeg fik en idé.
Jeg tænkte, vi kunne være sammen alle tre.
Vent lige lidt...
Det er Perikles.
- Perikles. - Jan-Erik.
- Godmorgen, Perikles. - Hvor går det så hen i dag?
- E4, Hotel Brunn. - Europavej 4, udmærket.
Mandag 16.30, Mörbylånga kommune.
Fire mænd. Jeg har sat dem i det lille.
Sjovt nok er vi fotograferet ud over havet og viser ikke den anden side.
Det her er jo virkelig mig. Men det er ikke rigtig dig, vel?
Og så kommer dine forældre. Jo, det er da mig.
- Det er os på alle billederne. - Mine forældre kommer ikke i år.
De ringede og sagde, de ville hænge sig på et kølelager i sommer i Borås.
De ville ikke komme og grise deres søns fint renoverede hotel til -
- med en masse kaniner og kulørte lommetørklæder.
I er altså tryllekunstnere?
Jeg er ikke glad for trylleri.
Jeg synes, at livet selv er noget trylleri.
- Til Jan-Erik. - Tak.
Og til Smulis.
Nej, den...!
Ja, så kan vi godt køre.
15, klar!
- Hej og velkommen. - Dav, skat. Hvor dejligt at se dig.
- Skal jeg tage noget? - Hej, mor. Velkommen.
- Hej, far. - Goddag, hr. Restauratør.
- Kan du tage den? - Ja, selvfølgelig.
- Hvor lang tid var I undervejs? - Fem timer tager den strækning.
- Så holdt I heller ikke pause? - Jo, en gang.
- Hils på Perikles. - Hej. Richard Brunn.
- Perikles. - Undskyld?
- Perikles. - Jaså. Velkommen.
- Har I bygget om? - Renoveret.
Keskinen fra SkogsKeskinenMåås. Kender du ham? Raimo Keskinen.
Han har lavet Finnairs lounge i Arlanda og en del i Barcelona.
- En lille cadeau til husets frue. - Tak, det var sødt af dig.
Det er et seksmands. Tag det lille bord.
- Nej, hvad er det for en lille...? - Det er jo en...
Hvor er den skæg, Perikles. Hvem skal den forestille?
- Det er en lille herre. - Ja, en lille herre. Hvor sød.
- Se, det er også en spilledåse. - Ja, den er ægte.
- Men skal det forestille nogen? - Nej, det kan det ikke være...
Ham manden, der bor i huset med sine børn...
Ja, det er ham. Cirkus Benneweiss' revisor.
Doktor Stein Schneider. Det kan du vel huske, Richard?
Nej.
- Det er Hader Cars. - Hvem?
Hader Cars. Han var handelsminister i Folkparti-regeringen sidst i 70'erne.
Ja, det var en skøn tid.
Tager du nøglen?
Nu skal vi se... Sådan.
- Du, Richard? - Ja.
Hvorfor bliver jeg altid så anspændt, når de kommer?
- Hvem? - Mine forældre.
Så snart de kommer ind ad døren, er det bare...
- Er der nogen håndklæder til...? - Ude ved trappen. Kom.
Undskyld... Vi ryger ikke inde på hotellet.
- Hej, Smulan. - Hej.
- Der sidder du jo godt. - Ja, det er vidunderligt.
- Er du tørstig? - Ja tak.
- Han virker rar, ham Perikles. - Ja, det er han.
- Er det en, I har...? - Hej, hej!
- Hvad er det? - De er kommet! Nu skal du se.
- Nå, billederne. - Se. Og det her.
Det er mit yndlings. Er det ikke bare nogle fine billeder?
Man kan se, at det er min trøje. Min trøje i Rio de Janeiro.
- Kom, så går vi i gang. - Nej, vi skal køre nu.
- Nu? - Til udviklingssamtale på skolen.
Jeg tager ikke med. Jeg vil ramme billeder ind.
Her skal der ikke rammes noget ind. Vi skal til udviklingssamtale.
Morgan!
Som det ser ud, er jeg nødt til at lade Morgan dumpe -
- i svensk, engelsk og matematik.
Jaså...
Og så er der det med...
Ja, der har været en del... hændelser.
Morgan har haft tændt ild til en kammerats dynejakke.
Morgan er ikke dum, men han er meget anti.
Det virker, som om han ikke rigtig vil.
Du vil da godt.
Jeg tror, det er bedst at stimulere børnene til at læse af sig selv.
I må prøve at stimulere Morgan.
Tal med ham, vis ham alt det, der er derude.
Derude?
- Hvad side er du på? - 74.
- 74... Jeg er på 71. - Nå.
Den her Baiba Leipa-romance i fjerde kapitel...
Var Wallander ikke sammen med hende i "Den hvide løvinde"?
Det kan jeg ikke huske. Jeg ved det ikke.
Jo... Det er jo det samme som i "Den hvide løvinde".
- Det er ikke vigtigt for historien. - Det skal du ikke sige.
Man ved aldrig, hvad ham Mankell får fantaseret sammen.
Nu tror jeg, jeg går i seng.
- Godnat. - Godnat.
- Kys-kys. - Kys-kys.
Ja... Baiba Liepa...
Det var "Den hvide løvinde". Baiba Liepa...
Vi har fået besøg af Coloradobillen. Hele amtet er ramt.
Men gå nu ikke i panik. Jeg har masser af Radar i garagen.
Morgan, du skal være klar om ti minutter.
- Hvad? - Du skal med far på arbejde i dag.
- Jeg skal med Massoud ned til broen. - Nej, du skal ej.
Det er lørdag, og jeg skal mødes med Massoud.
Nu skal vi se...
Det er det store afløbsbassin, hvor vi ordner al afføringen og sådan.
Og her er vores bygning. Her arbejder far. "SSK SYD".
Det er altså ikke det samme. Vi hører ikke til dem. Lortet er derovre.
Nu skal du se, her er hele modulet med "on" og "off". Se, "on".
Og så kode og kode og opkald.
- Det er vagten. - Hvem taler jeg med?
- Leif Blom. - Hej, Leffe, det er Christer.
5212-SSK. Jeg er kommet, selv om det er lørdag.
Jeg har sønnike med, for han skal stimuleres. Blive nysgerrig...
Hvad ville jeg sige...? Hils fruen.
Så skal der bare låses op. Der er det. Ti-to, ti-to.
Tirsdag-torsdag, ti til tolv. Ti-to, ti-to, nemt at huske.
Jeg er den første, I møder, når I kommer.
Jeg er ansigtet udadtil. Her bagved står jeg. Her arbejder far.
"Goddag, goddag," siger jeg så. "Goddag, goddag."
Nej, det er bare for sjov.
Nu skal vi lege. Du er kunden, og jeg spiller mig selv.
Træk et nummer, så skal jeg vise dig, hvordan hele processen foregår.
Her, tag den. Så er du kommet med den.
Og du har trukket et nummer... Så skal du sidde der og vente.
Sådan. Og så råber man op sådan her.
Nummer 35.
Ingen, der har 35?
Det var da mærkeligt. Folk trækker et nummer, og så forsvinder de.
- Nummer 36. - Ja.
Lad os se. Ja, det stemmer. Så er du med i mappen her.
Så skal den kode stemme med...
Her er lågen. Kom med ind. Og sæt dig i sofaen.
Der plejer de at sidde. Sådan. Det her er nusserummet.
Her nusser man med sit dyr.
De får et par minutter til at nusse og til et sidste farvel til dyret.
Nogle er jo så... De ryster over hele kroppen og er helt ude af den.
Derinde spiser vi.
Kontrasten?
Ja, han er så mørk, og de er så lyse. Så ser de lysere ud.
Hvad? Er der ikke sket utrolig meget med Flavio på kun et år?
Ja, han er rigtig flot. Men under alle omstændigheder sagde jeg, -
- at han skal stramme sig lidt an nu.
Se nogle fine tænder.
Hvorfor er det altid mig, der skal klare alt det huslige?
Det kan man spørge sig selv om.
Du skal være glad for, at du har sådan et sødt ulands-barn.
Nu skal vi herind til venstre.
Nu skal du se...
Her har du hjertet i hele anlægget.
Læg posen derop.
Det er kremeringsovnen. En Tabo incerator.
Med støbt bund.
Det er sgu ikke nogen almindelig pizzaovn.
900 grader kan der blive i den.
Den kan brænde 112 kilo ad gangen.
Og her kommer asken ud. I den.
Sådan...
Jeg tager posen.
Op på bordet og så skal jeg have sådan en på. Beskyttelseshandske.
Kjell Levrén ville have sådan nogle røde, som mor bruger i haven, -
- men jeg vil have de sorte. Så, nu skal vi se, hvad der er i den.
Kom herover og se, Morgan. Det er jo spændende.
Sådan.
Se. Det er jo en yorkshireterrier.
Prøv at mærke. Mærk her.
Mærk. Det er jo ikke en hund. Det er bare en klump.
Den er jo dybfrossen nu, men det ville den være alligevel.
Vi lader jo bare som om. Så er det tid til sprøjten.
Her er Kjell Levréns, Jans og fars.
Sådan. Så tager man den...
Jeg sætter den bag øret, sådan. Se, Morgan.
Kom her. Se. Jeg sætter den i her i nakken.
Stik ind og tøm beholderen og træk ud.
Sådan. Sådan, ja... Nu skal du sove ind.
Så, nu er den død. Op på båndet...
Nu skal vi se...
Det er sådan, at når hundene skal dø, -
- så skal nogen jo tage sig af det, og det gør vi.
Vi afliver dem og brænder dem. Det er ikke for at være onde.
Nogen skal jo gøre det.
Og det er jo ikke kun hunde. Det er en masse...
Det er rotter og duer, som kommunen skyder.
Og så er det hundehvalpe, der sidder fast i tolden.
Sommerhuskatte, det er der meget af. Vi rejser fra katten.
Glemmer den, og så...
Satans...! Nej, flyt dig.
Den satan til Jan... Båndet er jo gået i kludder.
Det er synd, man ikke kan være med.
Ah, hvilken lykke, det ville være. Det her fatter de ikke en skid af.
Hvad skrev jeg på den? Kommer den derfra?
Skide være med det. Det her skal have meget tape.
Dem, der bider negle, får et helvedes mas med at åbne det.
Lortet virker ikke. Den får nummer 1, et stort 1 -tal.
Luksusmåltid, det var det...
Det går jo strålende.
Jeg blev født for 74 år siden i Gangnäs.
Min mor og hendes to søstre havde et uldspinderi, -
- og de ville ikke have med mænd at gøre.
Men de ville have et barn.
Til formålet engageredes den fra Tyskland indvandrede Philip Schmidt.
Han var bondeknold og bedækkede min mor.
Så så man ham aldrig mere. Men jeg blev til -
- og voksede op i det herlige miljø med garn og kvinder.
De var nogle fine damer. Jeg kaldte dem alle tre mor.
Mor Doris, mor Matilda og mor Josefina.
Tre mødre og ingen far. Jeg har så dejlige minder.
Jeg er fem år gammel. Jeg ligger nøgen og sover i mor Dorisseng.
Jeg hører fnisen, og så kommer alle søstrene med fyldte vodkaglas -
- direkte fra saunaen. Og de er fugtige og varme og glade.
De lægger sig ved siden af mig og begynder at kysse mig.
"Elskede lille Sören,"siger de. "Du er verdens fineste lille dreng."
Så lægger de sig nøgne på række og jeg ruller frem og tilbage -
- over deres herlige bløde kroppe. Og så skreg jeg: "Hurra for Sören!"
"Hurra for Sören!"
Så falder jeg i søvn tværs over mine fine mødre.
Lykkeligere kan en lille dreng ikke blive, tror jeg.
Som voksen er jeg faldet i søvn mange gange på den måde.
Men det blev aldrig rigtig det samme som med mine mødre.
Barndomslivets glæde blev voksenlivets sorg, kan man sige.
Men jeg har haft det sjovt. Det er jo sjovt at lave børn for eksempel.
Tre styks blev det til.
Jeg fandt Caroline, børnenes mor, i et Ellos-katalog, jeg bladrede i.
Så ringede jeg til Ellos og sagde: "Hej, det er Sören H."
"Jeg vil have et nummer til hende på side 45 i den prikkede kjole."
"Hende, der drikker saftevand med sugerør."
Så inviterede jeg hende til Torremolinos på lidt sjov.
Der kom tre børn, inden hun døde af kræft i '83.
Hun var et rigtig fint menneske, Caroline.
Tre børn blev det til. En Tony, en Mikael og en Kenneth.
I drenge har at tage over nu, hvor farmand er død.
Død og død, jeg vil svæve omkring i jeres små elendige liv -
- som en spændende parfume fra Frankrig.
Du har din lotion, inden...
Mikael... Han og konen har et importfirma med salver og cremer.
Mikael har i hvert fald lovet mig, at han står for hele begravelsen.
Hvad hedder hun? Lisa eller Lisbeth...
Hvad fanden, de er gode nok, men de ligner et par medisterpølser.
"Sören H. Lindberg vasker skeden på Den Himmelske Freds Plads -
- af Ernst Billgren."
Joakim, har du røvhullets nummer?
Det er godt. Det har...
Det skal hænge der.
- Nej, vent, i det andet rum. - Nej, det skal hænge der.
Johanna. Det blev min kvinde de sidste ti år.
En satans lækker dulle... Jeg har kun haft lækre duller.
Og så Tony, den ældste.
Han forsvandt bare fra gården for ti år siden.
Han har haft en fodboldkarriere oppe i Sundsvall.
Han sad på bænken i nogle kampe mod Gifferne.
Han kom aldrig på banen.
Men du må sgu da lære at grine. Du tager livet alt for alvorligt.
Grin da og vær glad, for fanden!
Og så lille Kenneth. Den yngste dreng.
Speedwaykører og allergiker.
Jeg har aldrig rigtig lært Kenneth at kende.
Han har altid været lidt genert og indadvendt.
Jeg har ikke haft lyst til at lære ham at kende.
Jeg har haft nok at gøre med at lære mig selv at kende.
Det er mere spændende at lære sig selv at kende end sådan en trist en.
Hej med dig. Er Tony kommet?
Han har været her i to uger og siger ikke en lyd.
Hej, Tony!
Tony, hold op med at moone!
Johanna Bergström.
Du kom ikke ned og sagde hej.
- Hvad vil du? - Og hvad vil du?
Slip!
Sören H. Lindberg er Sveriges til alle tider mest succesrige travkusk.
Jeg har vundet alt, hvad der overhovedet kan vindes.
Og alt, hvad der kan købes for penge, det har jeg sgu købt.
Men alligevel er det ikke min enorme gård eller alle pengene, -
- der er mine kæreste ejendele.
Det, der har betydet noget for mig, er kvinderne og hestene.
Det er mine kæreste ejendele.
At være travkusk er næsten som at køre taxa.
Man sidder på en vogn bag en hest, der løber rundt og rundt.
Jeg ved ikke, om det er noget at have respekt for.
Jeg har respekt for mennesker, der glæder andre.
Bageren, skorstensfejeren og ham Kikkoman-manden, -
- ham, der opfandt sojaen.
Mikael Lindberg skal koordinere ceremonien -
- og sørge for, at min sidste vilje sker.
Jeg vil skide på, om festen arrangeres på langs eller tværs.
Jeg vil vide, hvem der får hvad. Hvem får for eksempel Pirog?
Maybe Pirog, staldens kronjuvel.
Måske var han lidt forpustet, da vi vandt Gran Premio i '83, -
- men jeg tror aldrig nogensinde, han gik for fuld kraft.
Det behøvede han ikke. Han vandt alligevel.
25 millioner løb fænomenet ind, -
- inden han gik til avl for 12 år siden.
I dag er han den højst vurderede avlshingst i hele Europa.
Den, der arver Pirog, kan indstille sin pensionsopsparing.
Som kusk har jeg haft mulighed for at gøre lige, som jeg ville.
Det allerførste jeg gjorde, da jeg indså, at jeg kunne det, -
- det var at fønne mit hår op i en lille kugle.
""Kræften", stykke i en akt af Sören H. Lindberg."
Jeg fik et teaterstykke.
Er det det hele?
Jo længere man lever, jo mere indser man, -
- hvad man burde have vidst som ung.
Havde jeg vidst dengang, hvad jeg ved nu som død, -
- havde jeg haft otte peniser.
Jeg har det også skidt, for jeg har kørt hele dagen, og I skriger bare.
Otte gange glans, der dingler i en klase på det ene lår.
Det ville være noget!
Kenneth!
- Far, hvor er farfar? - Farfar er død. Stendød.
- Det har du ikke sagt til mig. - Jo.
Så er du hjemme, Christer. Pas på hovedet. Og lidt til...
- Fint. Nu vender vi os om. - Sådan. Så kører vi.
Og så da vi kom hjem, var de alle sammen væk.
- Sådan plejer det at gå. - Trist.
Nu passer vi på her ved kanten, så du ikke snubler. Sådan.
Skal jeg hjælpe dig ind, Christer?
- Jeg hjælper dig lige... - Nej, jeg klarer det selv.
Hav det godt, Christer, og god bedring.
Velkommen...! Vent, nu skal jeg hjælpe dig. Sådan.
Du skulle komme 11.40. Den er kun halv. Så, nu kommer jeg...
Jeg hjælper dig.
Christer! Hvad fanden...
Så. Her...
Den har Morgan valgt. Lad mig hjælpe dig.
Nu tager jeg den, sådan...
Nu skal vi se, om den passer.
Ja, det tror jeg...
VERDENS BEDSTE FAR
Uha, den var jo alt for varm...
Så venter vi med dem. Vi tager noget andet...
Du må lige gå ud lidt.
Jeg vil godt tale med far.
Udseendet har aldrig været vigtigt for mig.
"I lyst og nød," svor vi over for præsten.
Nu har vi haft lyst i nogle år. Nu er nøden her.
Mærkeligere er det ikke.
Vi har en fantastisk have, vi to.
Nej, Christer... Det her går ikke.
Det med tisseriet må I drenge løse sammen. Morgan!
Hvad skal vi starte med? Jo, vi tager den her.
Kan du gætte, hvad det er? Nej, det troede jeg heller ikke.
Nu skal jeg vise dig det. Man gør sådan her på ryggen og klør.
Klør eller børster eller vasker, eller hvad man vil.
Nej, nu tror jeg, jeg går til køjs.
Jeg ser det ikke som en opofrelse at være gift med dig.
Kys-kys.
Du kommer til at se skrækkelig ud.
Det vil alle tænke, når de ser dig men ingen vil sige det.
Og det er det værste. Til sidst vil du ønske, nogen siger det rent ud -
- i stedet for at kigge væk.
Derfor bliver de nære relationer, du allerede har, fantastisk vigtige.
- Jeg står ved hans side. - Det lyder godt.
Godt, så. Så er der ingen problemer.
Hvordan føles det? Er det ømt?
Jeg tager kraven her i et stykke. Er du klar?
Godt. Det var fint, Christer. Det er nemlig det værste.
Sådan.
Så... Gik det godt? Det er godt kæmpet.
Du er en fighter, Christer, det tror jeg.
Nu tager jeg en, to, tre...
Skal vi holde op?
Nu trækker jeg den op over. Det er det sidste, så er vi færdige.
Flot, Christer. Dødflot.
Så er vi færdige. Dødflot.
Der er et spejl derovre, du kan se dig i.
- Hej, Janne. - Vi kommer med nye venner til dig.
- Hvor mange er der? - Tre.
Christer? Kan du klare det, eller skal du have hjælp?
Nej...!
Har du tænkt over, hvordan du vil udvikle dig på arbejdspladsen?
For... Slap nu bare af.
For det er jo noget tid siden, du var inde...
For det her giver jo Jan mulighed for at lære det med... kunder.
Jeg tænkte, I kunne rotere... Bytte plads.
Så kan han lære det med kunder og blive ansigtet udadtil.
Og lære det...
Vi synes, der skal roteres, så han bliver ansigtet udadtil.
Personen udadtil, mener jeg naturligvis.
Godt...
Så siger vi det. Klappet og klart. Hvad ellers?
Anna!
- Mådan! Hej. - Hvor er det længe siden.
- Hvordan har du det? - Jo, godt... Godt.
Jeg står og kigger på kalaerne.
Du? Jeg så Christer i Karamellkungen forleden.
- Hvordan går det med ham? - Jo, han skulle hente en pakke.
Men hvor må det være besværligt.
Ja, det er lidt dumt, at man ikke kan hente på posthuset mere.
Nej, jeg mener med Christer.
Han har det så godt. Flavio har det også godt. Alt er, som det plejer.
Ja, men... det kan vi ikke afgøre.
Det skal en dyrlæge gøre.
Hvis den skal aflives, har vi en prisliste...
Christer!
Kan vi køre strudsen ind, som den er, eller skal jeg skære den i stykker?
Skal vi skære den i stykker?
Den løb fra strudsefarmen ud på E65 og blev knaldet af en lastbil.
Hvorfor kan de ikke bygge ordentlige indhegninger? Så går det sådan.
Hvad ellers?
Har du afleveret din tipskupon?
Det skal jeg ikke afgøre!
Det er lige der ved krydset.
Nemlig. Så skulle du måske tage sporvognen ligesom mig.
Hvorfor kan de ikke lære, at de skal være færdige, inden det er vores tur?
Så går I, mine damer. Nu har I hoppet færdig.
Hej, hej.
Jeg tror, damerne tog fejl af tiden.
- Hej, Jenny. - Jeg har altså også et kursus.
Olle skulle jo købe i dag. Der kan være kø på Systembolaget.
- Hej, alle sammen. - Hej, Ernst.
Han hedder Holger, ikke? Ham dart-fyren?
- Aner det ikke. Det gør han nok. - Så man ikke siger det forkert.
Sikke en pikant duft.
Luften er lidt dårlig efter dem. De hopper og sådan noget...
Der er en fyr på arbejdet, der lugter grimt. Han...
Jeg synes, sved er ubehageligt. Jeg sveder aldrig.
Nej... Men det her er fra munden.
- Han har skrækkelig dårlig ånde. - Hvor ulækkert.
Du skal vel ikke lide på grund af hans brist. Du må sige det til ham.
Den slags er utrolig følsomt...
- Jeg er ikke vant til dem her. - Du gode Gud... Hej.
Kan du ikke hjælpe mig? Tag den. Tak skal du have.
- Har du krykken? - Ja.
- Hvorfor ringede du ikke, så... - Hvad er der sket?
Det er ikke så slemt, som det ser ud.
- Skal vi prøve at komme i gang? - Ja, nemlig.
Og egentlig er det Ernsts tur til at starte.
Men... Jeg synes, Olle kan starte med at fortælle, hvad der er sket.
Jeg er blevet udplyndret.
- Overfaldet. - Det var da forfærdeligt.
Han tog min pung, og så kastede han sig over mig og stjal en halskæde.
Så forsvandt han.
Er du ikke rasende...?
Hvis man er nødt til at udplyndre en anden for at få penge, -
- så ville jeg ikke bytte med vedkommende.
Det er vel ikke relevant.
Hvorfor skal jeg være gal på nogen, der har det værre end mig?
Det lyder, som om du synes, du har fortjent det.
Selvfølgelig ikke.
For mig lyder det som middelklasseskyld -
- kombineret med et enormt selvhad.
Interessant vin, du har valgt. Ham den skæggede mand er utrolig glad.
Man bliver glad af at kigge på ham.
- Så, Ernst, nu er det din tur. - Ja...
Der er noget, jeg har tænkt over i den forgangne uge, -
- og det er min farveløshed kontra min karisma.
Jeg kan sidde i timevis på en café, uden at nogen lægger mærke til mig.
Så kan jeg komme en anden gang, hvor alles blikke rettes mod mig...
- Hvor mange gange skal du sige det? - Timeglasset er mit.
Vi er enige om visse regler, og det med timeglasset er din idé alene.
Kan du ikke droppe det time...
- 1. regel: Alle må tale ud. - Ja, men det skal være relevant.
Det, der er relevant for dig, er måske ikke relevant for mig.
Det, du siger, skal sige noget om dig.
Og jeg siger, jeg både kan være farveløs og karismatisk.
Du siger egentlig bare, at du er meget selvoptaget.
Jeg kan ikke bare slippe det med min karisma.
Er der nogen, der kan åbne et vindue?
I sidste uge fortalte du om, hvordan du og Premilla har det sammen, og...
Der er jeg, eller det er vi nok alle, spændte på, hvordan det er gået.
Godt, det er gået virkelig godt.
- Godt... - Det er gået virkelig godt.
Forleden foreslog Premilla, at vi skulle finde på noget, -
- så det blev bedre i sengen.
At vi skulle have lov til at gøre med hinanden, hvad vi ville.
Ja...
Ja, så skulle vi... Vi skulle overlade os helt til den anden -
- og udleve en fantasi. Jeg sagde ja. Hun skulle starte.
Hun bandt mine hænder fast til sengegavlen, -
- og så gik hun gennem hele min krop, grundigt, fra top til tå.
Hun blev længe ved pungen, -
- som hun slikkede med lange, begærlige slik.
Hun var helt vanvittig. Jeg var lidt anspændt i starten, -
- men så blev det min tur, og jeg bandt også hende. Grundigt.
Kom, kom, kom... Fortæl.
Ja. Så hældte jeg Frosties i fissen på hende og bollede hende hårdt.
- Frosties? - Nemlig. Morgenknasen.
For fanden, Johan...
Det var dejligt.
Det er jo bare noget, du finder på. Du fortæller om dine onanifantasier.
Ja, og det er helt i orden, synes jeg.
Men Johan... Hvad?
Passer det, hvad Ernst siger?
Var det bare noget, du fandt på?
- Det var noget, han fandt på. - Hvad?
Ja...
- Jo... - Vent, jeg skal først viske ud.
- Sådan. Værsgo. - Jeg bandt hende sådan lidt løst.
Og så slikkede jeg hende lidt dernede, indtil hun... blev færdig.
Eller lod, som om hun blev færdig. Så blev der helt stille.
Og så faldt jeg i søvn.
Så du turde altså ikke gøre det, du egentlig følte for.
Nej, jeg har opgivet tanken om at have vellykket sex i virkeligheden.
Det er mere et spil. Et... høfligt spil.
Du skal nok åbne den ene pakke. Der er ål i.
Man kan ikke lægge ål og kød sammen. Så bliver det mærkeligt.
- De er jo dødsprøde. - Nå, det er dig, der har lavet dem?
Mauritius er interessant. Jeg var der i august 97. Hvornår skal du derned?
- I julen. - Sjovt, I tager derned i regntiden.
- Har du betalt begge billetter? - Ja.
- Men hvorfor? - Fordi han læser og ikke har råd.
Det var nøjagtig det samme med din eks.
- Hvorfor betaler for dine fyre? - Jeg betaler ikke for mine fyre.
Mine sidste fyre har ingen penge tjent, så jeg har taget regningen.
- Det er vel ikke så mærkeligt. - Nu spoler vi lige lidt tilbage.
Du har sagt, at du var nervøs for at tage af sted med nogen så lang tid.
Så vil jeg lige teste: Hvad ville der ske, hvis I delte regningen?
Det ville jo ikke gå, da han ikke har råd til at tage til Mauritius.
Kunne du ikke tage et sted hen, han har råd til og dele omkostningerne?
Måske, men det vil jeg ikke. Det billige sted er kedeligt og billigt.
Jeg vil til et dyrt sted, hvor der er lækkert at være.
- Så du lader dig aldrig invitere? - Nej, jeg betaler altid.
Men hvis jeg inviterer dig på skaldyrsplatte...
- Hvorfor? - Fordi jeg vil.
- Ja, men hvad vil du så have af mig? - Ingenting. Dit selskab.
- En oval platte med østers... - Nej, hvor lækkert!
Belon, et dusin. Ikke hummer, men languster fra Middelhavet...
Hvad...?
- Godmorgen. - Nej, hvor er det fint.
Velkommen til familiemorgenmaden. Værsgo at slå jer ned.
Det er kun familien.
Nej, jeg tror da vist, du er endnu sødere i dag, Smulan.
- Hvordan går det med trylleriet? - Godt.
- Er det stadig sjovt? - Sjovt og sjovt, det er vores job.
Jeg tager også min morgenmad på stranden.
Men mor... Vi skulle jo spise sammen.
Nå... Men så er jeg færdig. Tak for mad.
Perikles!
- Går du nu også, eller hvad? - Nej... Nej.
- Har du taget lammet ud? - Ja.
Det skal jo nå at tø ordentligt op.
Jeg har sat den på din side.
Jeg syntes, det var lidt uhygiejnisk at have den i køkkenet, så jeg...
Hej...
Nu må du ikke tage det ilde op, Jan-Erik...
Men jeg ville godt med dig til Afrika.
Hver dag kan være vores sidste.
Kom, Perikles, så skal jeg vise dig sceneindgangen.
- Jeg vil have den! - Nej, jeg vil have den!
Mor! Hold op med det der!
Hej, far.
Må man komme ind?
Jeg tager bare lidt gas...
Jo...
Nu skal du høre...
Man køber et hotel.
Man renoverer det. Det bliver smukt.
Man skaber en slags trivsel.
Hvad?
Far... Kan vi ikke prøve at holde lidt højde?
Kan vi ikke sige det?
Det føles... Det føles skønt. Rigtig godt.
Skønt og...
Nej, hvor godt...
For fanden... Far...
Ja, og så prøver vi fluefiskere at få en partner på krogen. Værsgo.
Ja, det er ikke altid så let. Hun vil jo helst være tørskoet...
Johan.
Ja, hej.
Nej, jeg sidder i bilen på vej til kurset.
Det er... Et madlavningskursus. Vi mødes nogle stykker og spiser.
Og så sidder vi... og taler.
Hej med dig.
Skynd jer langsomt. Ikke nu. Ikke nu...
Skærp sanserne. Ikke nu. Men...
...nu!
Forleden var jeg nede i kælderen og retouchere gamle skolebilleder...
Jeg havde en sjov frisure dengang.
Men det gode er jo, at man kan ændre sin historie, og det har jeg gjort.
Så nu har jeg altid været sådan.
Det ubehagelige var, at det var en fuldstændig almindelig frisure.
Sådan en frisure havde jeg også.
Jeg lignede alle de andre drenge i klassen, så jeg måtte ændre den.
Kan du ikke bare stå ved den, du var?
Hvorfor skal du lyve om det, der har været?
Jeg står ved det hele. Men det viste ikke mig, som jeg ser mig selv i dag.
Jeg kan vise jer det.
Jeg tog en pen og retoucherede lidt, rettede til, lidt streger...
Sådan så jeg ud, når jeg kigger på det i dag. Sådan så jeg ud.
Men det er jo en tissekone.
Jeg forstår det ikke...
Jeg er fuldstændig alvorlig.
Jeg oplever, at jeg så sådan ud, når jeg ser tilbage på mig selv i dag.
Du omskriver jo historien, så den passer dig.
Nej, det skulle have set sådan ud hele tiden.
Et billede lyver ikke.
Skolebilledet er sandheden, og min retoucherede tissekone en løgn?
- Ja. - Sniksnak.
Men se her. Det er et billede.
- Hvad er det? - Min kone.
- Lille Premilla, må jeg se? - Et billede af min kone Premilla.
- Hvor er hun sød. - Det er sådan, hun ser ud.
Også om 20 år er det sådan, hun så ud i dag.
- Du mener, hun ser sådan ud? - Præcis sådan.
- Præcis? - Ja.
Du synes ikke, hun er lidt lille og flad?
- Det er jo et billede. - Og hun har ingen krop.
Meget interessant kone. Johans kone har ingen krop og bor i en pung.
Jeg mener bare, at skolebilledet ikke holdt målene, så jeg måtte ændre det.
- Fordi din frisure var almindelig? - Den udstråler tilpasning.
Hvad har du lavet den forløbne uge, Jenny?
Jo, jeg var lidt tarvelig over for en pige på arbejdet.
Jeg mente jo ikke noget med det, det blev bare sådan.
Gud, hvor er der meget. Jeg tror, jeg får overarbejde hele ugen.
- Har du planer for nytårsaften? - Nytårsaften?
Der er sgu da et halvt år til. Men man kunne jo tage til Are.
- Hvor fedt. - Synes du?
- Ja, det ville være dødsjovt. - Det er også rart at komme lidt væk.
Hvis vi tog af sted nogle stykker, ville du så med?
Meget gerne. Det kunne være dødsjovt.
Så kunne vi stå lidt på ski og slappe af før og efter.
- Vi kunne leje en stor hytte. - Og holde store middage.
- Og støve fyre op. - Ja, til afterski.
- Har du prøvet at være til afterski? - Nej.
Det er ækelt. Det er ligesom Harley's, bare fem gange værre.
- Men det er jo sjovt at stå på ski. - Ja.
- Synes du det? - Ja.
Jeg synes faktisk, det er dødssygt. Andssvagt tøj og børnefamilier.
- Jeg troede, du ville... - Stå på ski?
- Ja. - Nej, jeg vil bare bælle.
Du mener, at man bare tager væk og fester?
Ja, det kan man vel gøre.
Men så tager man jo ikke til Åre. Og da slet ikke til nytår.
Der er det jo ren abefest.
Så du vil ikke til Åre til nytår?
Nej, hvad fanden havde du troet? Are er da totalt til grin.
Men vi kunne måske lave noget her.
Men bortset fra det, så har jeg planer.
Men vi kan jo snakkes ved, når det nærmer sig.
Gjorde du virkelig det? Det er jo ondt.
Ja, jeg ved det godt. Men jeg ser jo ikke mig selv som ond.
- Jeg vil i hvert fald ikke være det. - Det er sjovt at være ond.
Ja, når man føler, man har folk i sin hule hånd.
Så manipulerer man lidt... Det er ligesom at jonglere.
- Ja, men med menneskers følelser. - Det lyder sjovt.
Jeg synes, det lyder meget destruktivt.
Olle?
Er der noget, du har skyldfølelse over?
Ja, selvfølgelig. Masser.
Det primære er vel, at jeg har splittet min familie.
Jeg arbejdede for meget og brugte for meget tid på karrieren og var utro.
Det kan jeg føle... en enorm skyldfølelse over nogle gange.
At jeg ikke har kontakt med min kone længere.
- Eller min datter. - Var det dig, der forlod din kone?
- Nej, hun forlod mig. - Hvorfor?
- Hun afslørede mig med en anden. - Hvad gjorde du så?
Pakkede mine ting og flyttede.
Nej, hun pakkede sine ting og flyttede.
- Slip hende! - Det gør jeg jo også!
Far!
Far! Far!
- Min kone fik forældremyndigheden. - Hvorfor?
Jeg havde jo ikke tid. Jeg arbejdede jo hele tiden. Det fortryder jeg.
Jeg fik det ikke til at hænge sammen.
- Men så valgte du...? - Karrieren, ja.
Ja.
- Hvornår så du hende sidst? - Jeg har ikke set hende siden.
Det er vanvittigt.
"Forsvind, dumme kræft...!"
Da jeg var 64 år, blev jeg ramt af en livskrise.
Var det egentlig så godt, det her polygame liv -
- med duller, der rendte rundt alle vegne?
Var det egentlig så godt at vokse op med tre mødre?
Nej, nåede jeg frem til.
Og så bestemte jeg mig for at leve med én kvinde resten af livet.
Og det blev Johanna. Og det har jeg aldrig fortrudt.
Johanna Bergström.
Jeg tror, livskriser skal til for, at man kan modnes som menneske.
Hvis nogen har lavet sådan et skidestort maleri af sig selv, -
- hvordan...
- Hvordan slipper man så af med det? - Hvad?
Man laver et endnu større maleri -
- og hænger det op foran.
Du må ikke gøre sådan igen.
Du skal respektere mig.
Det er jo indlysende.
Respekt. Det er jo enormt vigtigt.
Har du set den vil du se den...
Så, far...
Det her skal være min fest.
Hej...
Skal du have sådan nogle på?
Har du set min klokkeko...
Hvad fanden...?
- Jeg... - Hvad laver du? Hvad er det?
Et par hestejeans.
- Hestejeans? - Til Pirog.
- Vil du give Pirog jeans på? - Det stod i min kuvert fra far.
Der stod, at...
Det er ikke nogen god idé at give en hest jeans på, -
- hvis man er skrækslagen for heste.
- Nej... - Nej. Det må en anden gøre.
- Det må en anden gøre. - Nemlig.
Hvordan går det?
- Det er længe siden. - At hvad?
At du har nikket på den måde.
Kan du huske, da jeg spillede hockey?
Ja.
Kan du huske, hvor dårlig jeg var?
Ja.
De få gange, far var med, hvis jeg så dummede mig, -
- kiggede jeg op mod ham for at få støtte, og så kiggede han altid væk.
Men det gjorde du ikke. Du nikkede bare på den der måde.
Det var dejligt.
Jeg er så skide nervøs, Tony. Jeg har brug for dig i morgen.
Det der blik. Det føles rart.
Hej med dig.
Hej. Vi skal være fine, vi to.
Sikke en begravelsesfest.
Hvad I ikke ved, er, at Sören H. Lindberg skal genopstå.
Otte peniser i en klase på låret, det ville jo være fantastisk.
Men hvad for jeans skal man så have på?